PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
ZÁVĚREČNÝ DÍL
Nevím, kdy to začalo.
Možná to bylo,
když se mi Eun-u začal dívat do očí.
Musel jsem vydržet, abych přežil.
Kdybych nepotlačil svůj vztek a emoce,
kdo ví, co bych udělal?
Napadlo tě někdy
opustit Eun-u?
To je šílené.
Hlídal jsem se.
Můj dosavadní život, činy,
slova...
i moje myšlenky.
To vše mi pomohlo jít dál.
Říct, že jsem na tu dobu, ani na mámu Eun-u
nemyslel, by byla lež.
Těžko se tomu věří,
ale nic k ní necítím.
Někdy jsem z toho smutný.
Když jsem byl opilý,
bylo pro mě těžké potlačit mé pocity.
Dobře, žes to neudělal.
Není to jen o Eun-u.
Určitě jsi chtěl utěšit i sebe.
Díky.
To já jsem vděčná.
Musel jsi být rozrušený,
ale i tak jsi chápal, jak se cítím.
Už to vychladlo. Napijme se.
Měl bys to dopít.
Omluvit se je jedna věc, ale není to vše.
Pojďme.
Odmítáš?
To není ono.
Nebyl jsem sám sebou.
Byla to chyba.
Ale není to prostě lidské?
Vypadám pak normálnější.
Taky bych měl mít jeden volňásek.
Není trochu kruté mě trestat, když...
je to má první chyba?
Jsi opravdu výřečný.
Neměla bych tě přihlásit do alkoholové léčebny?
Týden?
Dva týdny jsou moc.
Budeš pít jen jednou za měsíc.
Jednou za měsíc? To ne!
Tak teda léčebna.
Dobře, fajn. Nebudu pít.
Ani si nelokneš.
Poruš to a nevezmu si tě.
ZÁKAZ PITÍ. V PŘÍPADĚ PORUŠENÍ SE ZÁSNUBY S ČONG-IN RUŠÍ.
26. ČERVNA 2019, JU ČI-HO
Můj otec
pro vás vymýšlel to nejlepší místo.
To není třeba.
Já nejsem tak hamižný.
Jen chci šanci se věnovat nadaci.
Nic víc nechci.
Nevěděl jsem, že pro vás má nadace tolik znamená.
Vadí mi, že to říkáte.
Tak vezme si vaše dcera mého syna, nebo co?
Co myslíte?
Souhlasíte s jejich sňatkem?
To rozhodnutí je na nich.
My jsme jen rodiče.
A co mají rodiče dělat?
S respektem sledujeme jejich volby
a podporujeme je.
Tak jsem se ke svým dcerám vždy choval.
Máte pravdu.
Svatba by měla být naše rozhodnutí.
Myslím, že bylo skvělé, že jsme se
dnes takhle potkali.
S Čong-in se vezmeme do konce roku.
Když zvážíte počasí, nejlepší by byl podzim.
Co si o tom myslíte?
Můj otec je ten problém.
Svojí mámy jsem se nikdy moc nebála.
Možná to na ní není vidět,
ale to rozhodnutí pro ni bylo taky těžké.
Pro tvého otce to bude ještě těžší.
Nechci, abychom to uspěchali.
O tom to není. Nejde jen o mně, víš.
Nechci z tebe dělat toho špatného.
Lhal bych, kdybych řekl, že jsem v klidu.
Ale stejně
to nijak neublížilo mojí hrdosti.
Jak můžeš být v klidu, když tě má rodina neschvaluje?
Kvůli tobě.
Ty mě schvaluješ.
Co? Nepřijdu ti upřímný?
Myslím, že jsi.
Ano, máš pravdu.
To byla skvělá večeře.
Opravdu si vaše dcera vezme mého syna?
Myslel jsem, že tohle téma jsme probrali,
proč se znova ptáte?
Víte, že nevěřím ani svému synovi,
tak jak můžu věřit vaší dceři?
Jestli to tak je,
rád bych řekl, že ani já Gi-seokovi nevěřím.
Tak proč jste pořád mluvil o jejich svatbě?
To Gi-seok na to tlačí.
Moje Čong-in o tom nemluvila ani jednou!
Jsem rád, že má svědomí.
Gi-seok má určitě taky kostlivce ve skříni.
Říkáte, že ji Gi-seok také podvedl?
Kdo ví?
Kdybych o tom věděl, taky bych to vyfotil.
Zpochybňujete mě?
- Pane! - Myslíte, že se bojím?
- Tak do toho! - Pusťte mě!
- Vážně? - Hej!
- Co... - Otče.
Co se děje?
- Pusťte mě. - Vy mě taky.
Už vám nebudu sloužit!
Co? Zbláznil jste se?
- Pane, prosím. - Pane!
- Můžu říct, co si myslím! - Pane.
- Víte, že jsem vznětlivý. - To jo.
- Takhle to nenechám. - Myslíte, že já nejsem?
- Měli bychom jít. - Jen si to sundám.
- Ježíš. - Nedělejte to.
- Tak do toho. - Jasně, pojďte na to.
- Bože. - Otče, prosím.
- Tak do toho! - Hej!
- Co to kurva je? - Mátě štěstí.
- Jistě! - Pusťte mě.
- Vy máte taky štěstí! - Vy!
Kdo si myslí, že je?
Kdysi bych mu nakopal zadek.
Myslí si, že můj jediný cíl je provdat mou dceru.
Komedie.
- Co se stalo? Pojďte sem. - Dobře, matko.
Bože.
Neuvěřitelný.
- Opatrně. - Tudy.
Bože! Proč je tak nalitý?
Jsi neuvěřitelný.
Pomůžeš mi?
Bože.
Božínku.
- Děkuji. - Není zač.
- Ne, počkat! - To nic nebylo.
Děkuji.
To já děkuji.
Došel tvůj otec domů v pořádku?
Ano, jeho řidič zrovna volal.
Dobře. Děkuji ti za to.
Mimochodem,
jak to, že jste se všichni potkali na večeři?
Bylo to plánované?
Ano.
Je na čase, abychom se začali bavit o svatbě detailněji.
Matko,
já si Čong-in musím vzít.
Vydrž.
Tady mluvíme o svatbě.
Nejvíc záleží na tom, co chcete vy dva.
Dělám to pro ni.
Co tím chceš říct?
Neměla by být s Či-hem.
Vím, že je v jiné situaci.
No, kvůli tomu mi ho je líto.
Ale tím to není.
On...
není slušný člověk.
Taky jsem myslel, že ho znám,
ale nesuďte knihu podle obalu.
Víte o těch fotkách?
No, stalo se to,
že mi nechtěla na žádost o ruku odpovědět,
a tak se můj otec začal obávat.
Sám
prozkoumal situaci, aby mě chránil.
Či-ho...
tam jen byl ve špatný čas.
Můj otec je taky v šoku, víte.
Bojí se, že se nevezmeme...
Ano, to chápu.
Jak, že Ju Či-ho
není slušný muž?
Přišel až ke mně do práce.
Hrozil mi těmi fotkami, co mám.
- Hrozil ti? - Ano.
Řekl, že se na světě ničeho nebojí
a že můj otec za to zaplatí.
Co tím chce říct?
Kdo ví, co udělá?
Možná mu jde o peníze.
Ježíš.
Ale nebojte se.
Dovedu Čong-in brzo zpět na její místo.
Či-ho už ji nebude otravovat.
- Jasně. - Vezmu to.
Ahoj, Čong-in.
Moje máma se s tebou chce seznámit, Či-ho.
Kdy?
Jsi na to připraven, ne?
Když to musí být.
Proč jsi tak v klidu?
Stejně se tomu nevyhnu.
Líbí se mi tvůj přístup.
Dobře, dám ti vědět kdy a kde.
Čong-in, počkej.
Ano?
Chtěl bych přijít i s Eun-u.
Bylo by to špatné?
Tím to není.
Nechci tě zatěžovat.
Jednou ho musím představit, ne?
Mělo mě to napadnout.
Jasně, uděláme to.
To se mi líbí.
Co se ti líbí?
Že to bereš jako naše rozhodnutí.
Je to jen začátek, tak se moc nevzrušuj.
Nekecej.
- To je úžasný. - To nic není.
- Ne ty. - Tvůj kluk.
Proč ne já?
- Je v úplně jiné situaci než ty. - Přesně.
Měl by se bát, ale je statečný, že chce hned představit syna.
Přesně.
Být rodič je fakt těžké.
Jsou stejně staří, ale úplně jiní.
Taky myslím, že to byl dobrý nápad.
Už bylo moc pozdě.
Až přijdu příště,
měla bych něco v lékárně koupit.
- Kup několik věcí. - Jasně.
Nezapomeň peněženku.
Vážně?
Jsi si tím jistý?
Nebude to pro všechny nepříjemné?
Co myslíš?
Souhlasím.
Chce nejdřív poznat tebe.
Nebude divné tam přivést Eun-u?
Bez Eun-u neuvidí mé pravé já.
To chápu, ale...
Možná si to myslíš, protože seš táta Eun-u.
Možná se teď její rodině líbíš,
ale to neznamená, že přijmou i Eun-u.
Čong-in se mnou souhlasila.
A taky si myslím, že ať je to jakkoli malá záležitost,
měli bychom jí čelit spolu.
Vrať se dovnitř. Zavolám, jak budu doma.
Myslím, že jsem nikdy nebyl takový táta, jako ty.
O čem to mluvíš?
Dal jsi mi toho hodně.
Jsem na tebe opravdu pyšný, Či-ho.
Tak já už půjdu.
- Jeď opatrně. - Jasně.
Jdi dovnitř.
Co tady ještě děláš?
- Jdi domů. - Potřebuju odpověď.
Jak si můžeš vzít holku,
která už chodí s jiným?
Řekněme, že bys to udělal. Budeš ji i tak nadosmrti milovat?
Nejdůležitější je zůstat ženatý, ne?
- Ty idiote. - Proč...
Proč bys mi to kazil?
Nebyly by žádné problémy, kdybys nepořídil ty fotky!
Chceš to svést na mě?
Je to tedy moje chyba?
Všichni jsou rozčilení, žes ji nejdřív neschvaloval,
a dnes se pereš s jejím tátou.
Snažíš se mi pomoct, nebo mi to zkazit?
To ti jde o manželství tak moc? Kde je tvoje hrdost?
Není čas se starat o mou hrdost.
Ten kretén nám vyhrožuje těmi fotkami, cos vyfotil.
Musíme se vzít už kvůli tobě.
Musím ji do toho dotlačit.
To bys radši riskoval tu pověst, co sis vybudoval,
kvůli tomuhle?
Netušíš, co se děje.
Neuvěřitelný.
To je celej on.
Viděls, že by někdy pokazil něco, co si usmyslí?
Bude první z našich kámošů, co se ožení.
Jen se setkává s rodinou.
Ty nemáš ani tohle.
Zase tohle?
A ty jo?
Uvidíme, kdo se ožení po Či-hovi.
Budu to já.
Dveře se otevírají.
Dobré ráno.
Výtah jede nahoru.
Co to bylo o Či-hovi?
No, jen...
Asi se bude brzo ženit.
Dveře se zavírají.
- Díky. Nashle. - Mějte se.
To je celej Si-hun.
Posílat ti dárky pro miminko nic nezmění.
Jak se mohl takovej blbec stát zubařem?
Nic neotevírej.
Mělas ho obžalovat už tehdy.
Jak to myslíš?
O čem to mluvíš?
Neměl by to být jen soud?
Řeknu ti o tom později.
Řekni mi to teď. Co nevím?
Co se děje?
- Povím ti to pak. - Řekni.
- Řekni mi to teď. - Čong-in.
Pojď sem.
Si-hun napadl Seo-in.
ŽÁDOST O ROZVOD
Dobře, podepsal jsem to.
Chovej se před dospělými slušně.
Dělej, co tatínek říká.
A rozhodně nezlob.
Užij si to, dobře?
Bav se, čumáčku.
Ahoj.
PRÁDELNA PJONGČANGSA
Ahoj.
Je tu Či-ho.
Mami.
Ahoj, Eun-u.
Eun-u!
Ahoj, dlouho jsme se neviděli.
A je to.
Rád vás poznávám. Jsem Ju Či-ho.
Ano, taky mě těší.
Přeskočíme pozdravy.
Už jsme se setkali.
Ano, je to dávno.
Eun-u, tohle je moje máma.
- Běž ji pozdravit. - Dobrý den.
To byla roztomilá poklona.
- Ahoj. - Ahoj.
Nepamatuješ si mě? Už jsme se viděli.
Jsi ta mladší sestra.
Jsi chytrý klučina!
Na. Dej si trochu vody.
Chutná ti to?
Mami, spaluješ Či-ha pohledem.
No tak.
Můžete být v klidu.
Odpovím na všechny otázky.
Jedno jídlo nestačí na to tě poznat.
Vezmeme to krok
za krokem.
Vím o něm celkem dost věcí.
Doufám, že budeš milá.
To záleží na Čong-in.
- Co za to? - Koleduješ si?
Eun-u, dojedl jsi?
Nechceš si jít hrát s tetou Čae-in?
- Tetou? - Nejsem jeho sestra.
Chtěl bys jít?
Dobře, pojďme.
Tady máš boty.
Bude tě teď bombardovat otázkami, ale ty zbytečné budu blokovat.
Když budeš taková, bude v nevýhodné pozici.
Proč jsi taková?
Ty jsi ta, co se s ním chtěla seznámit.
Vlastně jsem chtěla pár rad, protože máš víc zkušeností.
Moc toho nevím, vychovali ho mí rodiče.
Ale rád se podělím o to, co jsem se naučil.
Zajímá mě jedna věc.
Na co jsi myslel, když jsi to všechno zvládal?
Říkal jsem, že ho hlavně vychovali mí rodiče,
ale i tak je to můj syn.
V životě může vzhlížet jen ke mně,
tak jsem byl silný.
To samé platí o Čong-in.
Vkládá do mě veškerou svou víru,
takže ji budu vždy chránit.
Ženy v naší rodině jsou fňukny.
Vítejte.
Si-hune?
Bože.
Co tu děláš?
Proč piješ za bílého dne?
Rozvádím se.
Prosím?
Sedmdesát procent důvodu je...
Jo, fajn. Padesát procent.
Jsi z půlky na vině.
Já?
Ano, ty.
Kdybys mi tak dal tu půjčku,
nebo si vzal Čong-in dřív.
Měl bych dost času se postavit na nohy.
Jen jsi říkal, že se na to podíváš a vynasnažíš se.
A co pak ty?
Jen jsi mluvil o tom, jak mi pomůžeš.
Říkals, že mě podpoříš a ať se nebojím,
ale co jsi vlastně udělal?
Co jsi udělal?
Ty malej sráči... Chceš drink?
Dej si ještě.
Tak ještě pár věcí a zabalme to.
Když to tak půjde dál, bude to trapas.
Božínku.
Zaprvé,
musel ses cítit nepříjemně.
Díky, že jsi k nám byl i přesto tak ohleduplný.
A hlavně,
měla bych ti říct, že když jsem slyšela,
že přivedeš svého syna,
byla jsem nejdřív nervózní, ale...
Nevím, jak tohle vyzní.
Dojalo mě to,
protože jsem taky rodič.
To mi lichotí.
Mohla jste říct ne, takže děkuji, že jste tak ohleduplná.
A celá tahle situace musela být celkem nepříjemná a trapná.
Díky, že jste laskavá a přívětivá.
Děkuji.
Ne, děkuji. Doopravdy.
Asi teď budu Či-ha pořád otravovat.
Jasně, kdykoli.
Ne, musíš se nejdřív zeptat mě.
- Bože. - Božínku, ty jsi tak otravná.
- Ty jedna... - Bože, no tak.
Říkala jsem ti to. Je o dost dospělejší než ty.
Nebuď hloupá.
Ale...
Asi to už víš,
ale přesvědčit tátu Čong-in nebude lehké.
Jo, jsem na to připraven.
Budu v pohodě,
ale Čong-in bude asi nervní.
Ne, nebude.
Mami.
Seo-in a Čae-in.
Já to zvládnu.
Zvládneme to.
Počkáme, než se táta rozmyslí a Či-ha přijme.
Mami, vždy budu pamatovat tvou radu.
Já vím,
že se stávají věci, které bychom nečekali,
a můžeme svých rozhodnutí občas litovat.
Ale víš co? Pořád budu v pohodě,
protože budu mít po boku Či-ha.
Zanadávám si s ním a on mi zlepší náladu.
A než se naděju,
budu zase šťastná.
Takže budeš pořád tvrdit, že to není tvoje chyba?
Jak bych mohl za to, že se rozvádíš?
Kolikrát ti to mám říkat? Štveš mě.
Řekl jsi, že mi pomůžeš, abych se oženil s Čong-in.
Že ti můžu věřit.
A jak to dopadlo?
Kde je ten, kdo to říkal?
Ježíš, co to má bejt.
Hele, jak neformálně se bavíme.
Jasně, fajn.
Chceš, abych mluvil slušně?
Víš vůbec, jak se teď cítím?
Fakt, nikdy jsem nemyslel, že taková nula jako Ju Či-ho by...
Kdo? Ju... Co?
Jak se opovažuje mě s Či-hem srovnávat?
Co se stalo? Měl jsi soupeře?
Ale prd soupeř.
Nebyl to žádnej soupeř.
Ten kretén
mi nesahá ani po paty.
Musím říct, že to je šokující. Jsem v šoku.
Nevyrovná se mi.
Čong-in, moje švagrová, vídá někoho jiného?
Proč mi to říkáš až teď?
Měl jsi mi to říct dřív.
Co bys asi udělal?
- Ty bys... - Co? Co je to za otázku?
Řekl bych to celé rodině. Co by se stalo pak?
Pozornost mé ženy by se obrátila na Čong-in,
takže bych měl víc času. Abych udělal co?
Abych to napravil. Takový skvělý plán.
Ale když mě napadne nějaký dobrý plán,
ty mi nikdy... Nikdy mi nepomáháš.
Hele, mám nápad.
Uděláme to takhle. Poslouchej.
Bude to výhodné pro oba.
Řeknu rodičům Seo-in, že se rozvádíme.
A co potom?
Potom nebudou chtít, abyste s Čong-in zrušili svatbu,
takže budou tlačit na to, abyste se brzo vzali.
Takže já získám trochu času,
abych spravil své manželství.
Říká se, že bůh pomáhá těm, kteří si pomůžou sami.
„Štěstí začíná doma.“ Ano.
Hej, to je úžasný plán.
Co myslíš? Řekni.
Musím říct,
čím víc mluvíš...
Není to úžasný plán?
Jdeš na záchod?
Ne, nejdu.
Vyřešme si to každý zvlášť, Si-hune.
Ježíš, co myslíš...
Vyslechni mě.
Záchod je tam.
Hej!
Skončil jsi.
AŤ VIDÍŠ, SLYŠÍŠ A ŘÍKÁŠ KRÁSNÉ VĚCI A ZDÁ SE TI O NICH
Slibuji, že tě budu navždy chránit.
Na co myslíš?
Proč jsem se sem vrátila.
Říkalas, žes nechtěla studovat.
Myslela jsem, že to tak je,
ale dostala jsem lekci.
Lekci o čem?
Co?
Dnes jsi nedělal žádné chyby.
Ne, já jen
nevěřím, že dnešek vážně přišel.
Taky mě fascinuje, jak se můj život vyvíjí.
Tati.
Ano?
Budete se se slečnou I brát?
Ano. Proč se ptáš? Přijde ti to divné?
A potom
bude mojí mámou?
Ano.
Ano, budu tvou mámou.
Budu na tebe hodný.
Ne, to neříkej. My tři to spolu zvládneme.
Nadávalas mi, abych s někým chodil.
Proč bych se neměl ženit?
Potřebuju taky žít.
Radši se nežeň.
Nepůjdu ti na svatbu, ani ti nedám peníze.
Bojíš se, že dá výpověď?
Nedám ji.
Ale kam se přestěhuješ?
Budeš muset myslet na školu Eun-u.
Ještě pár let ne.
A budu tu pracovat, ať bydlím kdekoli.
Tak pak podepiš slib.
Ani to nezkoušej.
Opravdu drží slib a vůbec nepije.
Je tak poslušný.
Nevidíš to? Bude pro svou ženu jak štěňátko.
Kdo?
- Ty. - Ty.
Ježíš.
Podepiš ten slib.
- Řekl jsem, že ne... - Podepiš.
- O tom večeru... - Ano, jistě.
Vypil jsem toho tehdy tolik. Mrzí mě, co se stalo.
Byla to i moje chyba.
Co se stalo, stalo se. Nechte to být.
Chtěl jsem mluvit o...
Co byste řekl na to,
být v důchodu ředitelem?
Nemůžu vám dát svou pozici, že ano.
To by bylo šílené.
Co myslíte?
Nemám na to kvalifikaci.
Asi nemám kvalifikaci,
ale je to... Chci říct...
No tak. Přestaňte chodit kolem horké kaše.
Nechcete to?
Bože, tím to není. Tak jsem to nemyslel.
Víte, nejsem si jistý, co si o tom myslet.
Pane I, ještě se zlobíte?
Řekl jsem, ať to necháme být.
Takovou nabídku nedostane každý.
Dobře víte, jak jsem vybíravý a pedantský.
To vím.
No... Vážím si vaší nabídky,
ale rád bych si to promyslel.
O čem chcete přemýšlet?
Když budete moc vypočítavý, můžete o to přijít.
Poddejte se a přijměte to, jestli chcete vyhrát.
Věřte mi.
Čemu se pořád smějete?
Už můžeš mluvit.
No...
Není šance,
že se ke Gi-seokovi vrátíš?
Tati.
Myslím, že být dcerou, ze které rodiče nebolí u srdce...
pokaždé, když ji vidí, je důležitější,
než žít pohodlný a úchvatný život.
Vím, že říkáš drsné věci Seo-in,
protože tě bolí, když ji vidíš.
Vím, že s mým rozhodnutím
teď nesouhlasíš, protože se o mě bojíš.
Měj se mnou trpělivost, tati.
Jedno ti slibuji.
Brzo mě uvidíš šťastnou.
Prosím, věř mi.
STŘEDNÍ ŠKOLA SUJONG
ŘEDITEL I TAE-HAK
Gi-seoku.
Už jsi toho udělal víc než dost.
GI-SEOK
Omlouvám se za vše.
Kámo, jsi k smíchu.
Měli bychom fandit Koreji. Jsi snad zrádce?
Jasně, že fandím Koreji.
Ale míč je kulatý, víš? Ve fotbale nikdy nevíš, jak to dopadne.
Tak se vsadíme.
Dobře, fajn.
Nech toho. Musíte jít domů hned po fotbale.
Ne, musíme tohle vše vypít.
Prostě běžte domů.
Opravdu už nepiješ?
Ne dobrovolně. Donutila ho k tomu.
Má ho omotaného okolo prstu.
O čem to mluvíte?
- A je to. Jdeme na to. - Dobře, do toho.
- Nikdo tě neblokuje. Běž! - Jo, bože.
- Co? - Střílej! Přihraj!
- Střílej! Dělej! - Střílej! No tak!
To bolí. Nebij mě.
Míč narazil do tyčky.
- Bože. - Ježíš.
To bylo tak těsný.
Dones mi taky jedno.
- Fakt nebudeš pít? - Ne, mám tohle.
Fajn, musíš se oženit.
Hoši, po hře musíte jít domů.
Dobře, slyšeli jsme. Co celý den prudíš?
Přestaň nás prudit!
Ano, půjdu už do postele. Tví kámoši už šli?
Ano, odešli před chvílí. Jak skončila hra.
Zníš dost sklesle.
Je to proto, že jsi nemohl pít?
Ne, asi tak zním, protože si lehám do postele.
Tak jo. Jdi spát.
Dobře, ty taky. Dobře se vyspi.
Díky.
- Čong-in. - Ano?
Miluju tě.
Dobře, hotovo. Už je to dobrý. Fajn.
Bože, to jsi puberťák, nebo co?
- „Miluju tě“? Co to je. - Ne, je to skvělý.
Musel to zakončit takhle, aby mu věřila.
- Říkám to pořád. - Jasně.
Ježíš.
Každopádně, šla spát.
- Co chcete jíst, kluci? - Fakt myslím, že to není správný.
Prostě jí řeknu, že tu jste a že pijeme.
Proč? Nedělej to.
- Proč to kazit? - Nechci jí lhát.
- Ne, zapomeň na to. Zmiz! - Počkej, chviličku.
- Nech toho! Nechytí nás. - Bože, počkej.
Hele, nenech ho jít.
- Hej, pospěš si. - Dobře.
- Něco rychle objednej. - Ona mě zabije.
- Ne, neumřeš. - Vynadá mi.
- Smažené kuře? - Ano, objednej kuře.
- Z té restaurace. - Které?
- Jasně. - Ta, co má rychlý rozvoz.
- Hej! - Odpočiň si trochu.
Má dneska Či-ho na bytě párty?
Kámo, neumíš tančit.
Jenom se kroutíš.
Ukaž nám to. Vždycky děláš Michaela Jacksona.
- Michaela Jacksona? Ukážu vám. - Jo, vole.
Měsíční chůze.
Vidíte?
- Ježíš. - Seš celkem dobrej.
- Že jo? - Ano.
- Podívejte na to. - Co je to?
Viděl jsem Michaela Jacksona na koncertě v provincii Čungčong.
- Tak se ukaž. - Tak ne.
Děláš to špatně. Koukej. Přichází na pódium.
Potom udělá tohle a...
Pak udělá měsíční chůzi. Takhle.
Vy idioti.
Ty blázne.
- Radši netancujme. - Ten chlap je...
Slibte mi. Už nikdy nebudeme tančit.
Nikdy nezavrtíme zadkem.
Jestli tě uvidím v klubu, zabiju tě.
Co to bylo?
Hej, probuď se.
- Vstávej. - Proč?
- Prostě tu dnes spi. - Probuď se.
- Hej, probuď se. - Proč? Prostě tu spi.
- Bože... - Ježíš!
Ahoj.
Hej, vstávej. My nepili...
- Proč... - My nevypili tolik.
Čong-in, co tu děláš tak pozdě?
Mělas mi zavolat.
Počkej.
Omlouvám se.
Jong-čae, ty se nejdeš učit?
Opravdu se s tebou rozejdu, když zase propadneš.
Proč pořád říkáš ne?
Očividně si mě nechceš vzít.
- Proč jsi taková? - Je to tu napsané.
Říkal jsem jim, že nemůžu pít, ale oni pořád...
Jsi takový zbabělec.
Jestli si mě nechceš vzít, prostě to řekni.
Proč bys něco takového dělal?
- Jsi moc přísná. - Jak?
Co?
Jak jsem moc přísná? Řekni.
Bolí mě žaludek.
Kde ses to naučil? Od Eun-u?
Říkal jsem, že mě to mrzí. Už nebudu pít.
Myslíš, že se zlobím, protože jsi pil?
Udělal jsi ze sebe úplného hlupáka.
Není možné nepít, když oni pijou.
Měl jsi být upřímný. Ale řekl jsi, že odešli.
Řekls, že jsi v posteli.
A než jsi zavěsil, že mě miluješ.
- Myslel jsem to vážně. - Ale zbytek byly lži.
Proč jsi mi lhal?
Nechtěl jsem tě naštvat.
Neměl ses tohohle bát víc?
Opravdu sis myslel, že ti to projde?
Ano.
Odpusť mi to.
Dobře.
- Ale nevezmu si tě. - Počkej.
Nemůžeš sem.
- Na. - Dej mi to.
Co?
To lechtá!
Prosím.
- Děkuji. - Děkuji.
Říkal jsem, že nemusíš nic kupovat.
Jak vypadám? Mám se nějak upravit?
Vypadáš úchvatně.
Jsem tak nervózní.
Zůstaň po mém boku, ano?
Tak nervní jsem tě ještě neviděl.
Co když mi nedovolí si tě vzít?
- Dobrý den. - Vítej.
- Moc mě těší.
To je pro vás, matko.
Panečku, nemusela jsi nám nic kupovat.
- Slečno I! - Eun-u.
Pojď sem.
- Jak ses měl? - Dobře.
Chyběls mi.
Co když řekne
před jeho rodiči něco nevhodného?
Ani nečekám, že na ně udělá dojem.
Hlavně ať nedělá chyby.
No, nebudu tě zdržovat. Zavolám ti později.
Kdo to byl?
Seo-in.
Jaké chyby?
Vždyť se rozvádí, tak co dál?
Už to je rozhodnuté, tak to nech být.
A pamatuj, že ona to má nejtěžší.
A co to, jak se cítíme my, jako její rodiče?
Když jde o děti,
čím víc čekáš, tím víc se zklameš.
Takže
od nich moc nečekejme a netlačme na ně.
Buďme takoví rodiče.
Ano? Takhle chci naše dcery vychovávat, zlato.
Ježíš.
Co kdybychom
šli dneska na dobrou večeři do restaurace?
Co ty na to?
- Jak se jmenuje tenhle? - Ankylosaurus.
Ankylosaurus? Najdeme to v knížce?
Hele, tady je.
- Neměli bychom si dát drink na oslavu? - Obličej je...
Máma na tebe bude řvát.
- Ne, nebude. - Páni, tyranosaurus...
Můžeš pít, viď?
Tati.
Každý si v dnešní době občas přihne.
Ano, mám pití ráda.
Zapomeň na čaj.
Co si dáš na pití?
- No... - Či-ho nechal pití.
To moc ráda slyším.
Kdo s tím skvělým nápadem přišel?
Můj táta říkal, že už tě potkal.
Ano, náhodou jsme se potkali před tím, než vstoupil do senátu.
Musel jsi na něj tehdy udělat dojem. Hodně o tobě mluvil.
Můj táta mi o tobě taky hodně říkal. Prý jsi velmi šikovná.
Asi neví, že v dnešní době je spousta mladých profesorů.
Kdy jsi měl naposled vztah?
Zamyslím se.
Už si to ani nepamatuju.
Jasně.
Minulost, se kterou nejsi spokojený, ti nijak v současnosti nepomůže.
Jo, to je pravda.
Takže? Máš zájem se oženit?
Jistě, proto jsem tady.
A...
Přemýšlel jsem, že jsem rád, že jsem dnes přišel.
Ach, děkuji.
Pij pomalu.
Může být dost impulzivní, tak buď opatrná.
Ale ne. Taky umím být impulzivní.
Už spí?
Jsi v pořádku?
Vypadá to, žes dost vypila.
Ne, vůbec ne.
Kdy jindy si dát drink, když ne dnes?
Budu vás často navštěvovat.
Jen klid.
Musím být upřímná. Že?
Ano, jistě. Na.
Božínku.
Mám Či-ha radši, než má on mě.
Nejdřív se mnou ani nechtěl chodit.
Měla bych vám to říct, než budu opilá.
Vím, že se oba stále bojíte.
Ale doufám, že se můžete bát trochu míň.
Budeme k sobě ohleduplní a budeme spolu šťastní.
A budu se snažit být co nejlepší máma pro Eun-u.
Ale ne.
Proč jsi mě nevzal domů?
Bože, vždyť ty jsi trvala na tom, že tu chceš spát.
Dost ses snažila. Pila jsi tvrdý alkohol i sodžu.
Měl jsi mě zastavit!
Jak se odsud vyplížím? Tvá máma se na mě určitě zlobí.
Jo, hrozně se na tebe zlobí.
- Sakra. - Řekla, že si mě nemůžeš vzít.
Bože, co budu dělat?
Co mám teda dělat?
To je dobrý. Můj táta je rád, že má nového kumpána na pití.
Ale tvá máma nechce, abych si tě vzala.
Ale stejně si mě vezmeš.
Jasně, vezmu.
Mimochodem, kde jsi spal?
Jak bych mohl spát,
když jsem věděl, že jsi v tady?
Měl ses sem vplížit.
Ty jedna.
Jak se odsud odplížím?
Než odejdeš...
- Na. - Bolí mě břicho.
- Bože, moje břicho... - Bolí tě břicho?
- Ano. - Bolí tě?
- Ano, fakt. - Nevypadá to tak.
- Na, sepiš svůj slib. - Ach, moje břicho...
No tak. Napiš svůj slib, ano?
Moje břicho bolí.
Bože, ničí mě to.
NIKDY NEBUDU LHÁT. ZASNOUBENÍ S ČONG-IN SE PŘI PORUŠENÍ RUŠÍ.
26. ČERVNA 2019, JU ČI-HO
JÁ, I ČONG-IN, SI VEZMU JU ČI-HA, AŤ SE STANE COKOLI
JESTLI NE, BUDU NAVŽDY SAMA 6. ČERVENCE 2019, I ČONG-IN
Díky, žes mi přišla do života.
Doneslo mi tě jaro.
LÉKÁRNA WOORI
Řekla jsi, že mi zavoláš, než půjdeš.
Dobrý den, nemáte něco na kocovinu?
Nepotřebujete i gumičku?
Ne, dneska nevypadám tak zle.
- Měl bych vám to otevřít? - Jestli chcete.
Nedělám to pro ženy, které mají peněženky.
Chviličku, prosím.
Či-ho.
KONEC